Min bror är en mördare.
Du får inte spela hjälte den här gången.
Du har inte läst på. Jag är ingen hjälte.
Jag är en väl fungerande sociopat. God jul!
TIDIGARE
Jag visar sällan broderlig omtanke. Du vet vad som hände den andre.
TIDIGARE
Saknat mig? Saknat mig?
- Jag var bara borta i fyra minuter. - Nu vet du bättre.
REGERINGSKANSLIET, HEMLIGSTÄMPLAT
Det här är så hemligstämplat som det kan bli.
Är det förstått? För inga anteckningar.
Ni får inte prata om det när ni lämnar rummet.
Vi har bett pressen att hålla tyst om händelsen.
Endast ni rummet, som har kodnamnen Antarctica, Langdale, Porlock och Love-
-vet sanningen.
Så vitt alla andra vet, inklusive premiärministern, är Charles Augustus...
Skriver du på Twitter? Det ser ut så.
- Självklart inte. - Ge mig den där.
- Vad gör du? - Ge hit!
- "På fast mark igen. Fri som en fågel." - Du är en sån glädjedödare.
- Ta det här på allvar. - Det gör jag ju.
- Hashtagg: "Vilken vacker morgon!" - Jag var nära att dö nyss.
Nu är jag på ett mysigt kontor... Har ni kakor?
- Herregud. - Mumsigt!
- Läkarna sa att du var nykter. - Det är jag.
Den enda drogen jag behöver är mitt jobb.
- Du är jättehög. - Helt utan droger.
Jag är glad att vara vid liv! Vad ska vi göra nu?
- Vad heter du? - Vivian.
- Vad vill du göra? - Ursäkta?
Det är en fin dag. Vill du promenera, vika pappersflygplan eller äta en glass?
- Glass låter gott. - Då säger vi det. Vilken är din favorit?
- Inte ska väl jag... - Jo.
- Finns Mivvi-glass fortfarande? - Mr Holmes!
- Ja. - Ja.
- Vi måste fortsätta. - Självklart.
Gör din läxa. Jag är ingen hjälte. Jag är en väl fungerande sociopat.
Sociopat. Sociopat.
- Jag förstår. Vem sköt honom enligt er? - En polis med känsligt avtryckarfinger.
- Så gick det inte till. - Nu är det så.
- Imponerande. Hur gjorde ni det? - Vi har duktiga anställda.
James Moriarty kan hacka alla tv-skärmar-
- men vi kan åtminstone manipulera övervakningsfilmer.
Det här är den officiella versionen som vi visar för andra.
Då behöver vi inte ordna en officiell benådning.
Du är rentvådd, mr Holmes. Du sitter inte i klistret längre.
- Tack. - Vi måste fortfarande ta itu med Moriarty.
- Jag sa ju att Moriarty död. - Han spelade alltså in filmen innan dess.
- Ja. - Och du sa att du vet vad han ska göra nu.
- Vad betyder det? - Han kanske bara försökte att skrämma dig.
Nej, så tråkig skulle han inte vara.
Han har planerat nåt långsiktigt. Nåt som sätts igång om han skulle dö.
En postum hämnd. Nej, ännu bättre. En postum lek.
- Vad tänker du göra åt det här? - Vänta.
- "Vänta." - Ja, självklart. Måltavlor väntar.
Vad han än har planerat, så vet jag när det börjar.
Jag vet när leken börjar. Vet du varför?
- Berätta. - För att jag älskar lekar.
.:: www.HoundDawgs.org ::. .:: Newest NORDiC RETAiL! ::.
Det fanns en köpman på den berömda marknaden i Bagdad.
En dag såg han en främling titta förvånat på honom.
Han visste att främlingen var Döden.
Han bleknade och började skaka, och flydde långt från marknaden-
-till stan Samarra.
Han var säker på att Döden inte skulle hitta honom där.
Men när köpmannen kom till Samarra såg han-
-Dödens förskräckliga uppenbarelse.
"Då så", sa köpmannen. "Jag ger upp. Jag är din."
"Men berätta varför du såg så förvånad ut när du såg mig i Bagdad."
"Därför att...", svarade Döden.
"Det var meningen att jag skulle träffa dig i kväll här i Samarra."
- Snart behöver jag två knivar. - Tacka reklamen.
- Hur gör du med Moriarty? - Jag övervakar den undre världen.
Om nåt rör sig i nätet vet jag om spindeln närmar sig.
- Du ska alltså bara fortsätta lösa brott. - Visst är det bra?
Han drunknade. Vi trodde i alla fall det.
- Men de hittade sand i lungorna. - Ytligt.
Mr Hatherley blödde ur handen...
Kom tillbaka. Det är fel tumme.
Dennis Parkinson var på två ställen när han mördades.
- Sherlock... - Det är aldrig tvillingar.
Grip Wilson och undersök offrets lymfkörtlar.
Även om ni bara har bålen kan ni hitta bläck i lymfkörtlarna.
- Så vet ni om liket hade tatueringar. - Gissar du nu?
- Aldrig. - Sherlock.
- Är kanarieskötaren mördaren? - Ja.
Det trodde jag inte.
- Du har för många bollar i luften. - Nu vet jag. Det gick runt för honom.
Din hjärtmedicin kan orsaka minnesförlust.
Det stämmer nog. Hur så?
Dina fingeravtryck fanns på din brors hals.
- Det går inte att gripa en manet. - Man kan försöka.
Det gjorde vi...
- Gode gud. - Mary?
- 59 missade samtal. - Vi ligger illa till.
- Herregud! - Slappna av. Vi hjälps åt.
- Jag är sjuksköterska. Jag kan det här. - Kom igen, då.
Kör bara, för guds skull.
- Sherlock. Hjälp Mary. - Så ja, Mary. Slappna...
- Inte du med. - Av.
John. Jag tror att du måste stanna bilen.
- Mary... - Stanna bilen!
Herregud.
Blev det nåt? Jag kan inte ta bilder.
- Låt mig se. - Åh, vad vacker hon är.
Här.
- Vad ska hon heta? - Catherine.
- Det valde vi bort. - Ni vet vad jag tycker.
Hon är inte en pojke! - Molly och mrs H, vill ni bli gudmödrar?
- Om ni... - Underbart.
Ny målarfärg döljer lukten.
Du med, Sherlock. Vill du bli gudfar?
Gud är ett löjeväckande påhitt som är till för att man ska slippa ansvar.
- Det serveras tårta. - Jag återkommer.
Fader vår, vi ber Dig att välsigna vattnet för dagens ändamål.
I Kristi namn.
Vilket namn har ni valt till er dotter?
- Rosamund Mary. - Rosamund...
Det betyder världens ros. Kortformen är Rosie.
- Fick du inte Johns sms? - Jag raderade det.
Jag raderar alla som börjar med "hej".
Jag undrar varför folk säger att du saknar känslor. Ta bort mobilen.
Är gudföräldrarna redo-
- att hjälpa barnets föräldrar med sina kristna plikter.
Ja.
Jag hörde inte. Kan du upprepa frågan?
Som vanligt är du inte uppmärksam, Watson. Världen är ett mysterium för dig.
För mig är allt tydligt. Du väljer infall framför logik.
Du kan inte se kopplingen mellan handling och konsekvens.
Om du vill behålla skallran måste du sluta kasta iväg den.
Baker Street i morgon klockan 17? Lestrade har en höjdare.
Du får för Mary.
Så ja. Duktig tjej.
Duktig tjej.
Det är bäst att jag blir klar.
God dag. Du har tydligen en höjdare, Greg.
Jajamen!
David Welsborough fyllde 50.
Herregud, 50 år! Vart tar åren vägen? Jag var 21 nyss.
Det var innan du träffade mig.
Nej, det fanns inget innan dess.
- Hon tittar ogillande på mig igen. - Nej, då.
- Hon är bara avundsjuk. - Det är vi båda.
Nej, David. Du lovade.
Nån ringer på Skype.
Det måste vara Charlie. Då ringer han åtminstone.
- Hallå där. - Hej, pappa. Grattis på födelsedagen.
Förlåt att jag missar festen, men resande vidgar sinnena.
Nej! Bilden låste sig.
- Mottagningen är dålig, men jag hör dig. - Var är du?
- Fråga om han äter ordentligt. - David...
Vänta. Jag går till ett tyst rum.
Var är du, Charlie?
- Är du kvar? - Jag är kvar. Jag är bara lite...
- Mår du bra? - Ja. Det är nog bara höjden.
- Jag är i Tibet. - Din mamma undrar om du äter ordentligt.
- Kan du kolla en sak med min bil, pappa? - Vad då?
Jag slog vad om att jag har en Power Ranger på huven.
- Kan du skicka en bild? - Okej.
Så där. Fick du den? Charlie...
En vecka senare-
-händer det nåt konstigt.
Polisen jagar en rattfull bilist.
Han svänger in på Welsboroughs uppfart.
Dessvärre...
Föraren överlevde, men när de tittade i den parkerade bilen...
- Vems lik? - Charlie Welsborough, sonen.
- Va? - Han som var i Tibet.
Festkvällen var bilen tom. Veckan efter hittas pojken död bakom ratten.
- Det fångade ditt intresse. - Har du labbrapporten?
Charlie var son till en minister, så jag måste lösa det.
Vem bryr sig? Berätta om sätena.
- Sätena... - Bilsätena.
Vinylsäten. Man hittade två sorters vinyl. Var det hans egen bil?
- Ja. Han var student, så den var billig. - Ja, vinyl är billigare än läder.
Ja...
En sak till. Enligt rapporten hade Charlie redan varit död i en vecka.
- Va? - Personen hade varit död i en vecka.
Det här är en riktig höjdare. Fyller jag år? Vill du ha hjälp?
- Ja tack. - Bara om du tar åt dig äran.
- Det blir tråkigt om jag löser alla. - När John bloggar om det får du ändå äran.
Och jag framstår som en primadonna som tar äran för andras verk.
- Det här var känsligt. - Jag bryr mig inte om äran.
- Väldigt känsligt. - Du tar åt dig äran.
Okej.
- Lös fallet, bara. Jag blir tokig. - Som du vill, Giles.
Jag skojar.
- Greg. - Va?
Greg.
- Det är uppenbart. - Vet du vad som hände?
Nej, men du brukar säga det vid det här laget.
Då så. Vi hjälper väl till att lösa ditt lilla problem, Greg.
- Hörde du? - Ja.
- Hur är det att vara pappa? - Bra. Otroligt bra.
- Sover du nåt? - Knappast.
Du måste lyda minsta vink från ett barn oavsett vad klockan är.
- Det låter ovant. - Va?
Man gör rent efter dem och klappar dem på huvudet.
- Skämtar ni om nåt? - Man får aldrig ett tack.
- De ser inte skillnad på folk. - Ni skämtar.
- Man smickrar dem hela tiden. - Pratar ni om mig?
- Han behöver nog rapa lite. - Ja.
Jag förstår inte.
- Charlies familj tog det hårt. Var snäll. - Ja, då.
- Hej. - Jag vet. Jag ska köpa blöjor och hudkräm.
- Strunt samma. Är ni hemma hos offret? - Ja.
- Vad tror han? - Jag skickade detaljerna.
- Ja, "Två sorters vinyl". - Vad vet du om det?
- Receptionister får reda på allt. - Har du löst det än?
- Snart. - Du är söligare sen du fick barn.
- Gris. - Kämpa på.
Hur förklarar du en tom bil som plötsligt innehåller ett lik? Och vad heter fallet?
- "Spökföraren." - Skippa titeln.
- Folk gillar titlarna. Gör dem till lags! - Nej. Folk är dumma.
- Bara en del. - Alla är dumma. De flesta...
Bisarrt det här, ändå. Det passar ju dig så bra.
Mr och mrs Welsborough, det var hemskt att höra om er dotter.
- Son. - Det här är mr Sherlock Holmes.
Tack för att du kom. Om nån kan kasta lite ljus över det här är det du.
Jag tror att jag -
- kan det.
Charlie var viktigast av allt för oss...
- Sherlock... - Mr Holmes.
- Förlåt, vad sa du? - Charlie var viktigast av allt för oss.
- Vi kommer nog inte över det här. - Nej, knappast.
Ursäkta mig ett ögonblick. Jag...
Jag...
- Vad är det? - Jag vet inte.
- Jag har en föraning. - Menar du allvar?
Instinkter är information man inte har hunnit bearbeta.
- Vad är det här? - Det är ett sorts altare, kan man säga.
Jag beundrar mrs T. Hon var en stor förebild när jag började.
Jag förstår.
- Vem är det här? - Menar du allvar?
Sherlock.
Det är Margaret Thatcher, vår första kvinnliga premiärminister.
- Premiärminister, sa du? - Hon ledde regeringen.
- Kvinnlig... - Herregud! Du vet vem hon är.
- Varför förhalar du? - Det ser fel ut.
Allt är placerat i perfekt ordning.
Det ser nästan tvångsmässigt ut.
Ni ställer sakerna tillrätta när städaren har varit här-
-men det är ett tomrum här. Nåt saknas.
- Ja, en gipsbyst. - Den gick sönder!
- Vad har det med Charlie att göra? - Mattan.
- Va? - Den tjocka mattan borde ha dämpat fallet.
- Vad spelar det för roll? - Det är värt att låta honom hållas.
- Han är galen. - Snarare en skitstövel.
Nån bröt sig in och krossade den.
- Bitarna låg på verandan. - Där vi kom in?
Hur kan de hata henne så mycket att de gör så?
Det kan ha berott på hennes ansikte. Varför slog han inte sönder nåt annat?
- Här ler hon. - Du slösar bort tid.
Jag vet vad som hände er son.
- Gör du? - Det är enkelt.
- Var rummet mörkt när inbrottet skedde? - Ja.
Rörelsedetektorn var trasig, så jag antar att lyset alltid är tänt.
- Hur såg du det? - Jag ser saker. Jag är inte polis.
- Han ville se bra när han slog sönder den. - Ja, jag vet inte varför.
Snälla...
Du var ledsen för att din son inte kom hem till din födelsedag. Han var i Tibet.
- Ja. - Nej.
Inte?
Första delen av ert samtal var förinspelat. Det är lätt gjort.
Nån ringer på Skype.
- Tricket skulle vara en överraskning. - Jaså?
- Uppenbarligen. - Skicka en bild.
Det fanns två sorters vinyl i bilen.
Det fanns vinyl i sätena och i en kopia av sätena.
Det var en förklädnad.
- Du skämtar. - Nej, det gör jag inte.
Han ville att du skulle komma nära bilen och överraska dig.
- Herregud! - Överraskning!
Sen hände det.
Jag vet inte säkert, men Charlie fick nog ett anfall. Han mådde ju dåligt.
- Mår du bra? - Det är nog bara höjden.
Han dog där och då.
Ingen hade anledning att närma sig bilen, så han satt där tills...
När bilarna undersöktes-
- hade låtsassätet smält, och Charlie syntes.
Han hade suttit där död i en vecka.
Herregud!
- Stackars grabb. - Jag beklagar, mr och mrs Welsborough.
- Här krossades den. - Det där var otroligt! Bilen, grabben...
- Sluta prata om det nu. - Varför bryr du dig om bysten?
Jag står inte ut med lösa trådar.
- Måste du dra i den för det? - Det är klart. Och nåt känns fel.
Saknat mig?
- Den är min. Ni kan ta bussen. - Varför?
Jag måste koncentrera mig och vill inte slå dig. - The Mall, tack.
- Jag har träffat henne. - Thatcher?
- Hon var ganska arrogant. - Ska du säga!
- Varför tittar jag på det här? - Det är Johns och Marys barn.
Jaha...
Hon ser ut att fungera normalt.
- Kan du inte bättre? - Jag har svårt för dem.
- Barn, menar du? - Människor.
Hade Moriarty nån koppling till Thatcher?
- Varför skulle han ha det? - Jag vet inte!
Hans sista år i livet var Moriarty inblandad i fyra politikermord-
- och 70 rån och terrordåd. Bland annat mot en fabrik för kemiska vapen i Nordkorea.
Han försökte även att hitta Borgiasläktens svarta pärla.
Den saknas fortfarande, ifall du har lust att hjälpa till.
Det är en pärla. Skaffa en ny.
Det är nåt som är viktigt med det här. Det är jag säker på.
Det kan vara Moriarty. Eller kanske inte.
Nåt närmar sig.
Har du en föraning, käre bror?
Världen är sammanflätad av miljarder liv som korsar varandra.
Föraningar är bara rörelser i nätet.
Om man kan reda ut alla trådar av information-
- skulle man kunna räkna ut framtiden likt ett mattetal.
- "Möte i Samarra." - Va?
Köpmannen som inte kan undfly Döden. Du hatade den boken som barn.
Du ogillade förutbestämda händelser då.
- Det gör jag nu också. - Du skrev en egen version.
"Möte i Sumatra." Köpmannen åker till en annan stad och klarar sig.
Hej då.
- Sen blir han pirat. - Hör av dig.
- Om vad? - Jag har ingen aning.
Ammo.
- Hej, Stella. - Greg.
Har du...
- Jo, men han sitter med en klient, så... - Okej.
- Träffar du honom ofta? - Nja.
Det är inget allvarligt, menar jag. Jag är bara här ibland och pratar.
- Han älskar ju knepiga fall. - Ja!
- Vad gäller det den här gången? - Borgiapärlan är spårad till London, så...
- Letar de fortfarande efter den? - Ja.
- Hur träffades ni första gången? - Det var ett gammalt fall.
Det var tio år sen. En gammal dam hittades död i en bastu.
- Hur dog hon? - Hon frös ihjäl.
- Va? - Sen träffade jag Sherlock, som...
- Kan ni dämpa er? - Förlåt.
Du var kroppsarbetare innan du sålde försäkringar.
Dina händer är olika stora. Det tyder på kroppsarbete.
- Jag var en snickare som min pappa. - Du vill sluta röka, men kan inte.
Du var ihop med en japanska. Du gillade henne men nu är du likgiltig.
- Jaha. E-cigaretterna... - Inte bara det. De är engångscigaretter.
Om du bara ville röka inomhus hade du köpt en påfyllbar pipa-
- men du tror att du kan sluta, så du vill visa att du menar allvar.
Du köper cigaretter i tron att varje är din sista.
Vill du lägga till nåt, John? John... - Ja, jag lyssnar.
- Vad är det där? - Det är jag. Eller, den hoppar in för mig.
Sluta nu. Jag värdesätter dina åsikter.
- Den har varit där sen klockan nio. - Vad har du gjort?
- Jag hjälpte mrs H med sudokun. - Vad sa du om min flickvän?
Du har tatuerat in namnet "Akako" och försökt att ta bort tatueringen.
Det betyder väl inte att jag är likgiltig?
Om hon hade sårat dig hade du gjort fler försök att ta bort den.
Du kan leva med det suddiga minnet av Akako. Du är likgiltig.
Jag trodde att du hade gjort nåt smart.
När du förklarar det verkar det enkelt.
Jag har undvikit att säga nåt, men det är dags att du får veta sanningen.
Vad då?
Har du undrat om din fru är för bra för dig?
Du trodde att hon var otrogen, men hon är en spion. Det är sant.
Hon heter Greta Bengtsdotter och är svenska. Hon är en livsfarlig spion.
Hon har låtsats vara din fru för att komma nära USA: s ambassad-
- som ligger nära din lägenhet. I morgon besöker presidenten ambassaden.
När han träffar staben är Greta utklädd till en storväxt städerska.
Hon injicerar honom med en drog, som hon har gömt i ett fack i sin utklädnad.
Drogen gör att han lyder sin nya ledare: James Moriarty.
Moriarty använder sen presidenten för att destabilisera FN.
Deras omröstning om kärnvapenavtalet kommer då att missgynna Ryssland.
- Det här leder till ett tredje världskrig. - Menar du allvar?
Nej. Hans fru lämnade honom för att han lånar hennes underkläder.
- Det gör jag inte alls. Bara behåarna. - Ut.
Så... Vad handlar det här om?
Jag roar mig. Medan jag kan.
- Sherlock... - Borgiapärlan, tråkigt. Ut!
- Måtte det här vara bra. - Du gillar det nog.
- Är det bysten som krossades? - Nej.
Den tillhörde nån som bodde i en annan del av stan. Det är nåt som pågår.
- Är du inte nöjd? - Jo.
- Det ser inte nöjd ut. - Jag förbereder mig för leken.
Leken har börjat.
Två till har krossats. En tillhörde Mohandes Hassan.
- Är bysterna identiska? - Ja. Den här var dr Barnicots.
- Varför gör man sånt här? - Vissa får en fix idé.
- De blir besatta av en sak. - Det håller inte.
- De hade fler bilder på vad hon nu hette. - Du vet vem hon är.
Varför skulle personen bara bry sig om bysten?
- Va? - Blod.
Ganska mycket blod. Var nån skadad på brottsplatsen?
- Nej. - Då skar sig den misstänkte på bysten.
Vi åker till Lambeth.
- Varför? - Där bor Toby.
- Vem? - Du får se.
- Ska du med? - Nej, han har en dejt med rättsläkaren.
- Hur visste du det? - Din ärm och din parfym avslöjade det.
- Ha det så trevligt. - Det ska jag.
Men ni passar inte ihop. Hon är inte den rätta.
- Tack, spågumman. - Vad grundar du det på?
- Hon har tre barn i Rio. - Hittar du på nu?
- Kanske. - Vem är Toby?
Jag känner en lysande hacker som hamnade på fel fot med amerikanerna.
Han hackade Pentagon. Jag fick honom frikänd, så han är skyldig mig en tjänst.
- Vad ska vi med hackern Toby till? - Toby är inte hackern.
Va?
- Hej, Craig. - Hejsan, Sherlock.
- Craig har en hund! - Ja, jag ser det.
- Duktig vovve. - Hejsan!
Mary, vad... Vi skulle inte ta med Rosie när vi utreder fall.
- Exakt, så du får ta henne. - Vad gör du här, Mary?
- Hon är bättre på det här än du. - Är Mary bättre än jag?
Ja, hon är en pensionerad superagent som är skrämmande skicklig.
- Ta det inte personligt. - Ska jag bara gå hem?
- Ska vi ta med honom? - Vem av dem?
- John. Han är hjälpsam och lojal. - Kul. Är det för tidigt att skilja sig?
Till Barnicots hus. Är ni sugna på motion? Skynda, han är snabb.
- Han står still. - Han tänker.
- Han står helt still. - Han tar tid på sig. Precis som du.
- Du gillar den här hunden. - Jag gillar dig.
Han rör sig fortfarande inte.
Fascinerande.
HEMOGLOBIN
KOFFEIN
GRUPP A
- Vad tror du? - De letade efter nåt.
Men de ville bara ha Thatcherbysten. Varför?
- Smart. - Det är ett bra sätt att dölja sina spår.
- Som att gömma ett träd i skogen. - Eller blod hos slaktaren.
Vi hoppas på bättre tur nästa gång, Toby.
- Jag känner på mig att det här är rätt. - Menar du Moriarty?
Det måste vara han. Det är så bisarrt.
Det ska lura mig och locka in mig.
Äntligen finns det en snara att hänga runt halsen.
Du skulle ha sett hur rummet såg ut. Det var som en scen ur "Exorcisten".
- Snurrade Rosies huvud? - Nej, men hon kaskadspydde.
Mysigt.
- Vi borde ha märkt det när hon föddes. - Vad då?
- Att det stod "666" i pannan på henne. - Det är från "Omen".
- Och? - Du sa att det påminde om "Exorcisten".
Hon kan inte vara både djävulen och antikrist.
Inte det?
Jag kommer. Mamma är på väg.
Vad har du för dig?
Du vet den där saken i Tyskland.
- Du måste vara lite mer specifik. - Ostalgi.
Det är folk som saknar kommunismen. Konstigt, va?
Saker från kalla kriget är tydligen populära.
Thatcher, Reagan, Stalin. Tiden får folk att glömma.
- Thatcher har samma status som Napoleon. - Varifrån kommer de?
Det här är registret hos leverantören. Gelder & Co. De skickades från Georgien.
- Var exakt? - Från Tbilisi. Sex stycken.
En vardera till Welsborough, Hassan och dr Barnicot. Två till Orrie Harker.
- En till Jack Sandeford. - Har ni hittat en till, Lestrade?
- Ja. - Är det Harker eller Sandeford?
- Harker. Och nu är det ett mord. - Det piggar upp läget lite.
INTERPOL UTREDER BORGIAPÄRLANS STÖLD I GEORGIEN
INGA NYA MISSTÄNKTA
Hon har sår som tyder på att hon kämpade emot. Halsen är avskuren.
- Hände samma sak med bysten? - Hon hade två.
Intressant. Bysterna gjordes i Tbilisi. Det gjordes sex stycken.
Varför håller nån på att förstöra dem?
- Det är inte det som händer. - Jo!
Ja, men det är inte poängen. Jag har varit trög.
- Jag med, så kan du... - Men jag har haft tur.
Båda bysterna krossades, så vet jag vart jag ska. Till Jack Sandeford i Reading.
- Gratulerar. - Va?
- Du har snart löst ett svårt fall. - Tills John bloggar om det.
Ja, tills dess.
Det räcker.
Pappa har saker att göra, och du måste gå och lägga dig.
Kom nu.
Det är enklare att visa missnöje i vallokalen.
Du var på flykt och behövde gömma din dyrgrip.
Du står i en verkstad och ser en gipsbyst som torkar. Smart.
Men nu är jag här, och du är inte så smart längre.
- Vem är du? - Sherlock Holmes.
Hej då, Sherlock Holmes.
Spelet är slut. Berätta om din chef, Moriarty.
- Vem? - Jag vet att han ligger bakom det här.
Du tror att förstår. Du har inte förstått nåt.
Vi kan lika gärna njuta av stunden tills polisen kommer hit.
Här är Interpols största fall. För svårt för dem. För tråkigt för mig.
Borgiasläktens svarta pärla.
Det är omöjligt. Hur kan hon...
- Allt om mitt förflutna finns på den här. - Ditt förflutna är din ensak.
Dina framtida problem är mitt privilegium.
Jag förstår inte.
- Hon förstörde det. - Hon...
Du känner henne. Eller hur? Du känner slynan.
Hon förrådde mig. Hon förrådde oss alla.
Mary...
- Det här handlar om Mary. - Är det vad hon kallar sig nu?
- Beväpnad polis! - Ge mig det.
- Ge mig det! - Kom ut med händerna i luften.
- Om ni skjuter dödar jag honom. - Lägg ner pistolen nu!
Jag går nu. Följ inte efter, så dödar jag ingen.
- Lägg ner pistolen! - Ni är poliser, och jag är ett proffs.
Hälsa henne att hon är död. Hon lever på lånad tid.
Hon är min vän, och jag skyddar henne.
Vem är du?
Jag är mannen som tänker döda din vän.
- Vem är Sherlock Holmes? - Inte en polis.
SEX ÅR TIDIGARE I TBILISI I GEORGIEN
Vad tror du? Blir det schack matt snart?
- Reta inte upp dem. - Jag måste få roa mig.
Schack blir tradigt efter tre månader. Allt blir det.
- De skickar hit nån snart. - Vilka är "de"?
Vi verkar hoppas väldigt mycket på "de".
Jag har nåt "de" gärna skulle lägga vantarna på.
- Jag har Ammo. - Vad då?
- Ambassadören. - Varför dröjde ni så länge?
- Det var svårt att hitta rätt folk. - Ut!
Nej.
Vänster.
Vad gör vi nu?
Nu dör vi.
- Nå? - Vi hittar honom snart.
- Det tvivlar jag på. - Varför det?
Jag tror att han brukade jobba med Mary.
Ammo. Ammo. Ammo.
Ammo. Ammo.
Han svimmade igen. Det är inget kul när de svimmar. Vi fortsätter senare.
Vad gör han om han får veta sanningen om engelskan?
Vad skulle du göra med en förrädare?
Vi kanske berättar nån dag. Om han överlever...
Jag är en idiot.
- Jag vet ingenting. - Det har jag sagt länge.
Det var inget dåligt sms du skickade. Vad har du på hjärtat, Sherlock?
Jag var säker på att det var det var Moriarty, och såg inte det uppenbara.
Jag förväntade mig en pärla.
Det är...
Ett likadant usb-minne som du gav till John, med det här är nån annans. Vems?
Jag vet inte. Alla hade varsitt, men de andra... Har du inte öppnat det?
- Jo, men jag ville höra det från dig. - Varför det?
För att jag vill höra om det är sant.
- Vi var fyra agenter. - Inte bara agenter.
Det är det snälla sättet att säga det på. Alex. Gabriel. Jag.
Och Ajay.
Vi litade på varandra. Våra usb-minnen garanterade det.
Alla hade varsitt. De innehåller våra alias, bakgrunder och allt.
Den informationen gjorde att vi inte kunde förråda varandra.
- Vem jobbade ni för? - Alla med pengar.
Vi var bäst i branschen i flera år. Sen tog det plötsligt slut.
Det skedde en kupp i Georgien. De tog gisslan i den brittiska ambassaden.
Vi skulle rädda gisslan, men planen förändrades i sista stund.
- Av vem då? - Jag vet inte. Vi fick ett samtal.
- Vi fick ett kodord. Ammo. - Ammo...
Som i ammunition, kanske. Vi tog oss in, men sen gick allt snett.
Väldigt snett.
Det var sex år sen, men det känns som en evighet.
- Jag var den enda som kom därifrån. - Nej.
- Va? - Jag träffade nån i kväll.
Samma person som letar efter den sjätte bysten.
Det är Ajay! Lever han?
- Det kan man lugnt säga. - Jag tror det knappt.
Jag måste träffa honom. Var är han?
Var ditt usb-minne gömt innan John fick det?
Självklart. Det var vår försäkring. Fienden fick inte få tag i dem.
Ajay överlevde alltså och nu letar han efter usb-minnet-
- med alla AGRA-medlemmars alias på. Varför?
- Jag vet inte. - Var har han varit sen Tbilisi-händelsen?
Jag är ledsen, men han vill döda dig.
- Nej, vi var som en familj. - Man kan ändå bli osams.
Han kan spåra dig med hjälp av usb-minnet.
Det måste vara dig han letar efter. Han har dödat nån för att få tag i bysten.
Han vill bara hitta mig. Han överlevde!
Han sa till mig att du lever på lånad tid.
Varför skulle han vilja döda mig?
- Han sa att du förrådde honom. - Nej.
Han tror det.
Jag var alltid rädd att nåt från mitt förflutna skulle hemsöka mig.
- Han är ett väldigt påtagligt spöke. - Jag trodde att jag skulle få frid.
Mary.
Du har det.
Jag lovade att skydda er alla tre.
Drakdräparen Sherlock.
Om du håller dig nära mig lovar jag att skydda dig.
- Det är nåt du borde läsa. - Vad då?
Jag ville slippa det här.
Vad har du...
- Mary... Nej. - Så ja.
Det är ingen fara. Det blir bäst så här.
Nej.
Se efter dem tills jag kommer tillbaka. Förlåt.
Förlåt.
Agra...
Det är en stad vid floden Yamuna i Uttar Pradesh i Indien.
- Den ligger 378 km väster om Lucknow. - Har du blivit Wikipedia?
- Ja. - AGRA är en akronym.
Jag älskar akronymer. Alla bra hemliga sällskap har såna.
- De är agenter, men det visste du redan. - Självklart.
En av dem letar efter Mary. Hon ingick i gruppen.
- Jaså? Det visste jag inte. - Inte det?
AGRA jobbar för högstbjudande. Har de jobbat för dig?
- Mig? - Jag menar den brittiska regeringen.
AGRA var pålitliga fram tills händelsen i Tbilisi.
De skulle rädda gisslan, men det gick snett. Sen slutade vi med frilansare.
- Var det var din idé? - Ja. Frilansare går inte att kontrollera.
Jag gillar inte lösa trådar.
Det var en sak till. En liten detalj.
Ett kodord.
- "Ammo." - Mer har jag inte.
- Det är inte mycket. - Kan du kolla upp det?
- Du har snart slut på gentjänster. - Gör det, så är vi kvitt sen.
Vad gör du när du har förhindrat det här hotet? Ska du fortsätta rädda henne?
Självklart.
- Är det sentimentalitetens röst? - Nej, min.
- Det är svårt att höra skillnaden. - Jag sa ju att jag har lovat dem.
Jag gör ett försök.
Men tänk på det här, käre bror. Agenter som Mary når sällan pensionsåldern.
De blir pensionerade på ett sätt man inte återhämtar sig från.
Inte på min vakt.
Älskling. Jag berättar det här, så att du inte ska hata mig för att jag ger mig av.
Ursäkta. Det är nåt som gnisslar. Hör du det?
Nej.
Jag såg en film på Discovery Channel om flygplan som störtar. Såg du den?
- Nej. - Jag ville sluta flyga, men det gick inte.
- Är allt väl? - Nej, men det är synd att klaga.
Det är nåt som gnisslar. Vingen lossnar nog snart.
- Det är ingen fara. Slappna av. - Ska jag slappna av?
Hon sa, "Slappna av".
- Hade du det trevligt i London? - Jo, det får jag nog säga.
Men har nån gömt solen? Blev ni av med den i kriget?
Jag gav mig själv tillåtelse att leva ett normalt liv.
Jag flyr inte, det lovar jag, men jag måste göra det här själv.
Herregud! Jag mår inte så bra. Herregud!
- Hur står det till? - Jag håller nog på att dö. Jag mår dåligt.
- Det ordnar sig. - Du är rar.
Du har ett vänligt ansikte. Gud kommer att le mot dig.
Men jag vill inte att du och Sherlock kommer i vägen. Förlåt, älskling.
ANKOMSTHALL
Det är lönlöst att leta efter mig.
Slumpen får styra, och inte ens Sherlock vet hur tärningen landar.
NORGE
Jag måste se till att du och Rosie inte hamnar i skottlinjen-
-och sen återvänder jag, älskling.
Jag lovar.
GABRIELLE ASHDOWN AMERIKANSK MEDBORGARE
RYSSLAND
ANKOMSTTID KL 02.30
MAROCKO
Inte så här, min vän.
Du är kört för dig. Helt kört.
Jag har dig där jag vill ha dig. Ge upp.
Jag ska förgöra dig. Du är i mitt våld.
- Herr Bagare. Det var alla. - Nej.
- Vem har jag glömt? - Unge herr Bulle saknas.
- Hur många gånger måste jag förklara? - Jag förstår inte konceptet.
Hej, Mary.
- Vilket koncept? - Att spela Löjliga familjen.
- Hur i helv... - Passa dig. Det finns barn här.
- Hur kom du in här? - Karim släppte in mig.
- Skulle vi kunna få lite te? - Visst.
- Tack. - Trevligt att träffas.
- Hur hittade du mig? - Jag är Sherlock Holmes.
Berätta hur. Jag valde resmål slumpmässigt.
- Jag valde identiteter med en tärning. - Inga val är helt slumpmässiga.
Om man har koll på sannolikhetslära-
- och det mänskliga psyket kan man minska antalet variabler.
Jag vet om 58 tekniker för att minska-
- ett oändligt antal möjligheter till några få troliga variabler.
Men det är väldigt svårt, så jag satte en sändare i usb-minnet.
- Din jäkel. Din jäkel! - Du skulle ha sett din min.
- "Sannolikhetslära." - Du köpte det.
- "Troliga variabler." - Jag började få slut på idéer.
- På usb-minnet! - Ja, det var mitt förslag.
- AGRA. - Ja.
Du sa att det var dina initialer.
- På ett sätt var det sant. - "På ett sätt." Så många lögner...
- Förlåt. - Och inte bara om dig själv.
Va?
Alex, Gabriel, Ajay. Då måste du vara "R".
Rosamund.
Rosamund Mary.
- Jag gillade alltid Mary. - Jag med.
- Jag brukade göra det. - Jag visste inte vad jag skulle göra.
Du kunde ha pratat med mig. Det är det par gör.
De löser saker tillsammans.
Ja.
Självklart.
Jag är kanske inte en bra man, men jag är bättre än vad du verkar tro.
- Oftast i alla fall. - Alltid. Jag tvivlar inte på din godhet.
Du varken dömer folk eller klagar. Jag förtjänar dig inte.
Jag ville bara skydda dig och Rosie. Inget annat.
Jag skyddar er.
Men det går bara i London. Det är mitt revir.
Följ med hem, så ordnar sig allt.
Ducka!
- Hej. - Ajay...
- Trevligt att du minns mig. - Jag trodde att du var död.
Jag har sett fram emot det här otroligt länge.
Jag lovar. Jag trodde inte att nån annan klarade sig.
- Hur hittade du oss? - Jag följde efter dig.
Du är smart. Du hittade henne, men jag hittade dig-
- så du kanske inte är så smart ändå. Nu är vi äntligen här.
Touché.
Vad du än tror att du vet kan vi lösa det här.
Hon trodde att jag var död. Det hade kanske varit lika bra.
- Det var alltid bara vi fyra. Minns du? - Ja, då.
- Varför vill du då döda mig? - Vet du vad de gjorde mot mig?
De torterade ihjäl Alex. Jag hörde hur hans rygg knäcktes.
- Men du försvann. - Jag lyckades fly från ambassaden.
Men du försvann också. Vart tog du vägen?
Jag lyckades fly. En stund.
Tillräckligt länge för att gömma usb-minnet.
Jag var lojal, nämligen. Lojal mot mina vänner.
De torterade mig, men de ville inte ha information.
De ville bara roa sig.
De trodde att jag skulle knäckas och dö, men jag överlevde.
Till slut glömde de bort mig. Jag fick ruttna i en cell i sex år.
En dag fick jag ett tillfälle att fly. Jag såg till att ta hämnd.
Hela tiden jag var där fick jag höra saker.
Viskningar, skratt och skvaller.
Den smarta agenten hade blivit förrådd av dig.
Mig?
Jag dödar dig också.
Tror du att jag är rädd för att dö? Jag har drömt om att döda dig-
-varje natt i sex år.
Jag har drömt om att strypa dig, din lögnaktiga...
Jag lovar, Ajay.
Vad hörde du, Ajay? Vad exakt hörde du när du var fången?
Vad jag hörde...
Ammo.
Varje dag de torterade mig. "Ammo. Ammo."
Ammo.
Ammo. Vi blev förrådda.
Sa de att det var hon? Sa de hennes namn?
De sa "engelskan".
Nej!
Han hörde "engelskan", och antog att det var Mary.
- Kan vi ta det senare? - Nej, Ajay sa att de blev förrådda.
Gisslantagarna visste att de var på väg.
De fick ett kodord från en röst på telefonen.
- "Ammo", ja. Du nämnde det. - Hur mycket latin kan du?
- Latin... - Amo, amas, amat.
Jag, du, han älskar.
Det var inte ammo som i ammunition, utan amo som i...
Jag hoppas att du har rätt, Sherlock.
BEVILJAS EJ
Dumma maskin.
- Vad är det som försiggår? - Era befogenheter har dragits in.
Va?
Så många lögner. Och inte bara om dig själv.
Vänta. Du tappade nåt.
- Hejsan. - Hej.
- Fin tusensköna. - Tack, men den är inte riktigt min stil.
Den är för blommig. Jag är mer av en trötta ögon-kille.
Jag gillar dem.
- Ögonen, alltså... - Tack.
- Jag brukar inte göra så här. - Men nu gör du det.
Ja!
- Vad är det här? - Mitt nummer.
Tack.
- Trevligt. - Hej då.
Hej då.
LÄGG TILL NY KONTAKT
Hejsan
- Vi borde ha märkt det när hon föddes. - Märkt vad?
- Att det stod "666" i pannan på henne. - Det är från "Omen".
- Och? - Du sa att det påminde om "Exorcisten".
Hon kan inte vara både djävulen och antikrist.
Inte det?
Jag kommer. Mamma är på väg.
Vad har du för dig?
Det var länge sen.
Jag vet. Förlåt.
Jag saknar dig.
Du är vaken sent.
Jag vet.
Eller tidigt.
Är du en nattuggla?
Vampyr
Jag vet vad vi gör. Vi går in till pappa.
Här är pappa. Allt ordnar sig, Rosie.
Jag tar hand om henne. Jag är ändå vaken.
Titta, det är pappa. Hej, pappa.
Kom, Rose. Så ja.
Tack.
Det här är en dum idé. Jag är upptagen. Det lär sluta illa.
Det var trevligt att lära känna dig lite.
Förlåt.
Det här är löjligt, och du vet om det. Tar det aldrig slut?
För sex år sen hade du hand om utrikesuppdrag. Ditt kodnamn var "Love".
Baserar du anklagelsen på ett kodnamn och en telefonröst?
- Skärp dig. - Du ledde AGRA.
- Alla uppdrag kom från dig. - Det var mitt jobb.
- Sen blev AGRA förrådda i Tbilisi. - Inte av mig!
Vi har känt varandra länge, Mycroft.
Jag har ingen aning om vad det här handlar om.
Du samlade ihop AGRA och de andra frilansarna.
Jag har inte gjort nåt av det du anklagar mig för.
Inte en enda sak.
Inte en enda sak!
Jag vill läsa godnattsagor för henne.
- Jaså? - Hittills har jag bara gurglat för henne.
- Det verkar hon förvisso gilla. - Det får jag prova på.
Jag har mycket att ta igen.
Du tror att du förstår. Du har inte förstått nåt.
Kodnamnen är Antarctica, Langdale, Porlock, Love.
Receptionister får reda på allt.
- De sa att det var engelskan. - För inga anteckningar.
De får reda på allt.
- Du underlättar inte för mig. - Vad menar du?
Du är ju så perfekt.
Mary...
- Jag måste berätta nåt. - Vänta.
Det är inte slut. SH.
Berätta senare.
Kom till London Aquarium. SH.
Okej.
- Båda kan inte gå. - Rosie, ja. Gå du.
- Jag hittar nån. Mrs Hudson. - Är på Korfu. Molly.
- Ja. - Båda kan vänta.
Nej. Du måste få höra om han vet nåt nytt.
Du vinner.
Mina damer och herrar. Vi stänger om fem minuter.
Vänligen gå mot utgången. Tack.
Ditt kontor sa att du var här.
Det är en bra mötesplats för agenter.
Vi liknar dem. Båda är spöklika och gömmer sig i skuggorna.
- Båda är rovdjur. - Det beror på vilken sida man står på.
- Båda måste röra på sig för att överleva. - Det är en bra plats för den sista akten.
- Jag har alltid gillat dramatik. - Jag gillar bara att titta på fiskarna.
Jag visste att det skulle bli så här.
- Det är som den gamla berättelsen. - Kom till saken.
- Du är väldigt självsäker. - Givetvis.
"Det fanns en köpman på den berömda marknaden i Bagdad."
- Jag gillar inte den berättelsen. - Jag är som köpmannen.
Jag flydde från det ofrånkomliga. Jag har alltid sneglat över axeln.
- Jag förväntade mig att se... - Döden.
- Hej, Mary. Var är John? - Han är på väg.
Får jag presentera Amo.
Var det du som var Amo? Var det du i telefonen?
Hon använde AGRA som lönnmördare.
- Varför förrådde du oss? - Varför inte?
- Låt mig gissa. Du sålde hemligheter. - Det vore dumt att inte göra det.
Det gick bra i några år. Det gav mig en stuga i Cornwall.
Men ambassadören i Tbilisi fick reda på det. Jag trodde att det var kört.
Men sen blev hon tagen som gisslan.
Kan man ha mer tur? Det gav mig mer tid.
- Men då skickade din chef dit AGRA. - De var alltid pålitliga mördare.
Det du inte visste var att hon även tipsade gisslantagarna, Mary.
Lady Smallwood gav ordern, men jag gav terroristerna en egen.
Jag gav en ledtråd, så att spåren skulle leda till hennes kodnamn.
- Och det funkade. - Du trodde att det hade löst sig.
Jag var trött på det. Trött på hela röran.
Jag ville ha lugn och ro, och lite klarhet.
Gisslan och AGRA dödades.
Det trodde jag i alla fall. Min hemlighet skulle aldrig avslöjas.
Men jag hade visst fel.
Lite lugn och ro.
Det var väl det du ville ha också?
En familj och ett hem. Det förstår jag.
Kan ni inte bara låta mig gå härifrån? Låt mig gå iväg.
Jag försvinner för alltid.
- Vad sägs? - Efter det du gjorde...
Nej, Mary!
Okej.
London Aquarium. Ja, på direkten.
Jag jobbade aldrig ute i fält. Jag hade nog varit bra på det.
Du skötte Tbilisi-operationen väldigt bra.
- Tack. - För att vara en sekreterare.
- Va? - Det kan inte ha varit lätt att vara tyst.
- Du var ju smartare än de andra. - Jag gjorde det inte av avundsjuka.
Inte det? Samma gamla vanliga lunk varje dag.
Du fick aldrig vara med om nåt spännande.
Du hade bara din lilla lägenhet på Wigmore Street.
De har grävt upp trottoaren där, och leran på dina skor finns bara i det området.
- Hur vet du att den är liten? - Du la alla pengar på den där stugan.
Och du är änka eller skild. Vigselringen är 30 år gammal.
Du har den på fel finger, så du är känslomässigt fäst vid den.
Du är nog änka om man ska döma av katthåren på din tröja.
Frånskilda personer gifter om sig. Änkor fyller tomrummet.
- Sluta. - Husdjur är en vanlig metod.
Man är inte här på en fredag om man har ett förhållande. Därav alkoholismen.
Du darrar och har en vinfläck på läppen.
Jo, jag tror nog att du gjorde det av avundsjuka.
Du ville bevisa hur skicklig du var och måla över bristerna i ditt lilla liv.
Det må jag säga, mrs Norbury. Det var oväntat.
Vivian Norbury-
-som överlistade alla andra.
Men inte Sherlock Holmes.
- Det finns ingen annan utväg. - Nej, det verkar inte så.
- Du genomskådade mig. - Jag är bra på sånt.
Jag kan kanske överraska dig ändå.
Lugn!
Nej.
Överraskning.
Det ordnar sig.
- Ring efter en ambulans! - Det ordnar sig.
- Mary! - John.
Mary. Här är jag. Oroa dig inte.
- Du kan bättre än så, läkaren. - Kom igen, Mary.
- Jag tror att det här är slutet. - Nej, det är det inte.
Du har gjort mig jättelycklig. Du har gett mig allt jag har önskat.
Mary. Så ja.
- Lova att ta hand om Rosie. - Jag lovar.
- Lova mig det.
- Sherlock... - Ja.
Jag gillar dig jättemycket. Har jag sagt det?
Ja, det har du.
Förlåt för att jag sköt dig den där gången. Jag är ledsen.
- Det gör inget. - Vi är nog kvitt nu.
Ja.
- Mary. - Vi är definitivt kvitt.
- Håll ut. - Du är viktigast av allt för mig.
Att vara Mary Watson -
- var det enda i livet som var viktigt.
Tack.
Mary.
Våga inte!
Du gav ett löfte.
Du lovade.
Mary.
Du har drömt. Är det samma dröm som återkommer?
Vill du prata om det?
Du måste hjälpa till lite.
Hela din tillvaro har kollapsat.
Allt är hopplöst. Det blir inte bättre.
Jag vet att det känns så-
- men jag kan bara hjälpa dig om du öppnar dig.
Det är inte min stil.
Jag vill veta vad jag ska göra.
Med vad då?
Med John.
DEN TRETTONDE
Koppla mig till Sherrinford, tack. Ja, jag kan vänta.
- Inget blir sig likt igen. - Nej, tyvärr inte.
Vi får hjälpas åt, antar jag. Vi får ta hand om lilla Rosie.
Jag ska bara gå igenom några saker. Jag har kanske ett fall.
Ett fall... Inte ska du väl jobba?
Arbete är det bästa sättet att bota sorg.
Ja... Det kanske stämmer.
- Jag kokar lite te. - Mrs Hudson.
Ja, Sherlock.
Om jag nånsin blir-
- för självupptagen, kaxig eller självsäker...
- Ja. - Säg då "Norbury" till mig.
- "Norbury". - Ja, bara det.
Det skulle uppskattas.
- Vad är det här? - Det låg bland mina saker.
SAKNAT MIG?
- Herregud. Är det... - Det måste det vara.
Det är inte slut. Jag visste att Moriarty hade planerat nåt.
Lyckades jag fånga din uppmärksamhet?
Jag spelade in den här ifall...
Ifall den dagen skulle komma. Om du ser det här-
-är jag troligen död.
Jag ville ha ett normalt liv, men inget är skrivet i sten.
Mitt gamla liv...
Det gav följder.
Faran var det roliga, men den kommer ikapp förr eller senare. Glöm inte det.
Jag har ett fall till dig, Sherlock.
Det kan vara ditt svåraste fall nånsin.
När jag dör... Om jag dör -
- måste du göra mig en tjänst.
Hej.
Jag ville bara se hur det går med allt.
Om det är nåt jag kan hjälpa till med.
Det här är från John.
- Okej... - Du behöver inte läsa det nu.
Jag är ledsen, men John sa-
- att om du kommer hit för att erbjuda hjälp...
Ja...
Han sa att det inte finns någon han vill slippa träffa lika mycket som dig.
Inte någon.
Jag har ett fall till dig, Sherlock.
När jag dör... Om jag dör -
- måste du göra mig en tjänst.
Rädda John Watson.
Rädda honom, Sherlock.
Rädda honom.
När låser stigen vi går på fast våra fötter?
När förvandlas vägen till en flod med bara en riktning?
Döden väntar på oss alla i Samarra.
Men kan man undvika Samarra?
.:: DAWGS - www.hounddawgs.org ::.
Undertexter: Sebastian Lilja
Brinn i helvetet, Sherlock.